JEANNE D'ARC
Henrik V, Englands konge, og Charles VI, Frankrikes konge...
...undertegner en avtale i Troyes.
Frankrike skal tilhøre England når kongen dør.
Men de to kongene dør nesten samtidig.
De to landenes nye konge, Henrik VI, er nyfødt.
Frankrikes kronprins, Charles VII, vil ikke gi fra seg makten.
Engelskmennene og burgunderne invaderer Frankrike.
Elven Loire stanser invasjonsstyrkene.
Charles VII flykter til Chinon. Han vil dra til Reims for å krones.
Men Reims er okkupert av engelskmennene.
Frankrike gjennomlever sin mørkeste periode.
Bare én ting kan redde det...
Et mirakel.
Er det noen der?
Jeanne!
Det er alltid hyggelig å se deg, men tre ganger om dagen...
- Jeg må skrifte. - Du gjorde det jo i morges.
Hvilke fryktelige synder har du begått siden da?
- Jeg ga en fattig munk et par sko. - Gavmildhet er ingen synd.
Det var ikke mine sko. De var fars.
- Han tilgir deg nok. - Det har han gjort.
- Jeg vil ha Jesu tilgivelse også. - Jeanne...
På denne måten må du tilbringe livet i kirken.
- Er det dumt? - Nei, men...
- Har du det bra hjemme? - Ja, veldig.
- Står det bra til med moren din? - Ja da.
Og din søster Catherine er din beste venn?
Søsteren min er...fantastisk.
Hva med de andre vennene dine? Liker du ikke å leke med dem?
- Jeg leker ofte med dem. - Alt virker i sin skjønneste orden.
Ja, det er det.
- Hvorfor kommer du hit så ofte? - Jeg føler meg trygg her.
Her kan jeg snakke med ham.
- Ham? - Jeg prøver å snakke med ham.
Men for det meste er det han som snakker.
Hvem er " han"?
Han sier aldri navnet sitt.
Hvordan ser han ut?
Han er vakker.
- Hva sier han til deg? - Han sier...
Han sier at jeg må være snill og hjelpe alle...
...og at jeg må passe på meg selv.
Tror du at han kommer fra himmelen?
Kanskje.
Men uansett hvor han kommer fra, bør du lytte til ham.
For det virker som om han gir deg svært gode råd.
Skriftemålet er over.
Det er...vidunderlig!
Det er vidunderlig.
Jeanne!
Mor!
Catherine!
- Er du uskadd? Skadet de deg? - Jeg har det bra.
Vi lette etter deg. Engelskmennene er overalt.
Jeg var i kirken og snakket med presten. Vet du hva han sa?
Fortell det siden. Fort, gjem deg her.
- Hvor skal du være? - Jeg lover at jeg blir her.
Det kaller jeg et bra bytte.
En kvinne med sverd.
Franskmennene er så feige at de lar kvinnene slåss.
Er det Guds vilje, så la det skje.
Gjerne for meg. Jeg elsker kvinner.
Stå stille, ludder. Ellers kan jeg ikke gjøre det.
Nå er det deres tur.
Bevar og velsigne hennes sjel.
Bevar oss fra frykt og synd.
Hør på meg, Jeanne. Du får bo hos onkelen din i et par uker.
Da kan vi reparere husene.
Forstår du det?
Herre, takk for maten du gir oss. Lær oss å elske landet vårt -
- og å forsvare det mot de som vil ødelegge det.
God natt, da.
- Hva vil skje med henne? - Hun greier seg.
Hun finner en god mann og gir ham barn.
Hun har lidd, men hun overlever. I morgen er alt bra igjen.
Jeg vil snakke med en prest.
- Hvorfor måtte hun dø? - Bare Gud kan svare på det.
Jeg greier ikke å elske fienden!
Engelskmennene bør brenne i helvete for alltid!
Jeg forstår ditt sinne, Jeanne, men vi må tilgi. Det er vanskelig...
...men hevn fører aldri til fred.
Hvordan kommer hun tilbake? Hvorfor døde hun i mitt sted?
Hvorfor fikk ikke jeg dø?
Det var jeg som kom for sent. Hun ga meg gjemmestedet sitt!
- Hvorfor reddet Han meg? - Ro deg ned, Jeanne.
Jeg kjenner ikke Guds vilje, men én ting er jeg sikker på:
Herren har alltid en god grunn.
Kanskje han valgte deg fordi Han trenger deg til noe viktig.
Hvis du følger Hans tegn, døde ikke din søster forgjeves.
- Jeg vil ikke vente. - Du må være tålmodig.
- Jeg vil alltid være hos Ham. - Snart kan du gå til nattverd.
Når du får Kristi legeme og blod, blir du ett med ham.
Jeg vil bli ett med ham nå.
- Hva sa han? - Hun må få gå i kirken når hun vil.
Lett for ham å si! Det er ikke han som må kjøre.
Dette er viktig. Vi må ikke slippe henne av syne.
Ikke vær bekymret. Jeg skal passe godt på henne.
Jeg vil bli ett med deg nå.
Bud til Frankrikes kronprins.
Bud!
- Bud til kronprinsen. - Jeg tar det.
Kronprinsen!
Louis, skal ikke du gjøre lekser?
- Jeg vil heller slåss! - Det skal du få.
Men foreløpig må du lære deg å snyte nesen.
Et brev til Hans majestet.
Enda et brev fra "jomfruen av Lorraine" .
- Jeg kan lese selv! - Hun sier at hun er sendt av Gud.
- Svindlere burde brennes. - Hun kommer hit i morgen.
Ikke ta imot henne. Vi vet ikke om hun er fra Lorraine.
- Hvilken rolle spiller det? - Burgunderne kan ha lagt en felle.
Det er undertegnet med "X" . Kan ikke Guds sendebud skrive?
TrémoîIle har rett. Hun kan være en trollkvinne eller en heks.
Regnault, du ser hekser overalt. Hun er bare en bondejente.
Hun er glad i kongen sin.
Hun vil at jeg skal krones og vil gjerne slåss for meg.
Men De må bekoste hæren.
Siden moren din tømte statskassen, har De neppe råd til det.
Jeg gjør som jeg vil.
Halve Frankrike er okkupert. Hva har jeg å tape?
- Den andre halvparten. - Hun kan være Djevelens redskap.
Jeg syns at du bør gjøre det.
Det var rart. Hvordan har det seg at min svigermor mener én ting -
- når mine beste rådgivere mener nøyaktig det motsatte?
Fordi jeg er glad i deg. Kom hit.
Din lykke har vært det viktigste for meg helt siden du var liten.
- Din mor kjenner deg ikke bedre. - Mener du det?
Ja visst. Jeg vet hva som plager ditt hjerte.
Du har elsket en far uten å vite sikkert at han var faren din.
- Kjenner jeg deg godt nok? - Hvordan angår det jomfruen?
Hvem kan bedre svare på dine spørsmål enn Guds sendebud?
- Tror du at hun er det? - Du er en menneskekjenner.
Det tar deg fem minutter å avsløre at hun er falsk.
Men hvis hun ikke er det...
...vil hun gi deg svarene du søker -
- og sette kronen på hodet ditt.
Det trengs mer enn en enkel bondejente...
Det er uinteressant hva De og jeg mener!
De enkle menneskenes mening teller, og de snakker om henne!
Du kjenner enkle mennesker. De tror på allslags profetier.
Slik som denne. Om en jomfru fra Lorraine -
- som redder Frankrike.
Og nå -
- kommer denne jenta -
- fra Lorraine...
...og plutselig tennes et håp i deres enkle sinn.
Ikke skuff dem, Charles. Hvis de tror på henne -
- og hun kan gi hæren nye krefter...
...da tror jeg også på henne.
Gi deg, Louis!
Kan du være rolig for en gangs skyld?
- Nå kommer hun, Deres majestet. - Ta det med ro.
Ikke ta imot henne. Det er en felle.
Astrologene sier at Løven og Jomfruen er i stigende.
Har du aldri lagt merke til at Jomfruen er ved siden av Løven?
Tenk om hun er en morder.
Kjære TrémoîIle.
Jeg er ikke engang konge ennå. Hvem vil drepe meg?
Hun er kommet. Hun er i vaktrommet.
Jeg antar at jeg må ta en beslutning.
Hvorfor er livet så komplisert?
Iblant skulle jeg ønske at jeg var en annen.
Det er en god idé.
- Hva mener du? - La noen late som de er Dem.
Det er genialt. Er hun sendt av Gud, avslører hun bløffen.
Og er hun en morder, dreper hun feil mann.
Hør etter!
Vi skal leke en liten lek.
Vi later som om tronen min er tom. Det er bare på liksom.
Hvem vil være konge?
Det var et hjertevarmende syn.
Hvem av dere kan passere som Frankrikes konge?
Alençon. Min edle hertug, min kongelige fetter.
Så fin, så modig, så rik... Altfor rik til å være konge.
Alle vet at jeg er den fattigste i kongedømmet.
Gilles de Rais. Frankrikes marskalk.
Kvinnene blir fascinert av deg, og alle frykter deg.
Du ville passet perfekt på tronen min.
Du ville kanskje like det for godt -
- og dermed ødelegge min ømfintlige sjelefred.
La Hire.
Frankrikes modigste hærfører.
Merket av et dusin kriger, men modig nok for flere.
- Du ser ut som en konge. - Bann på det!
Men når du åpner munnen, kan ingen ta deg for Frankrikes konge.
Det virker som om jeg får være meg selv, tross alt.
Hvorfor ikke du? Jean d'Aulon.
Du er fattigere enn jeg, og derfor den eneste jeg kan stole på.
Verdig, hederlig og vis. Hva mer kan man forlange av en konge?
- Jeg vet ikke... - Vil du ikke dø for kongen din?
Da får du leve som en konge. Før henne hit!
Du vet hvor dårlig jeg er til slike leker.
Lat som om det ikke er en lek.
Gjør plass for kronprinsen.
- Mor... - Ikke nå!
Jeg er kommet for å møte kronprinsen.
- Hvem er De? - Jeg er...
Hans majestet Charles de Valois, Frankrikes kronprins.
Jeg ser at De er en god mann, men De er ikke kronprinsen.
Jeg beklager å insistere, men jeg må få møte kronprinsen.
- Hvor er han? - Han er her.
Du kan prøve å finne ham.
Nå skal du få se hvem som ser ut som en konge.
- Ikke vær redd, Deres majestet. - Jeg er ikke kongen.
Nei, ikke ennå. Men De blir det snart.
Det holder.
- Hvordan gjenkjente du meg? - Stemmene, selvsagt!
" Han i hjørnet med stor nese!"
Min edle kronprins!
Jeg har et budskap fra himmelens konge -
- til Dem.
Bare til Dem.
Bli med meg.
- Deres majestet! - Min lojale TrémoîIle.
Jeg vet at jeg kan stole på -
- at du sørger for at vi får være i fred. Vi må snakke alene.
- Han vil snakke med henne alene. - Ja vel.
Jeg var ti år gammel. Det var en vakker vårdag.
Jeg tok en snarvei gjennom skogen da en underlig vind -
- begynte å blåse.
Jeg hørte så rare lyder, nesten som ord...
...som ropte på meg.
Den andre gangen det hendte, var mange år senere.
Jeg var på vei fra kirken...
...da jeg plutselig følte den samme, sterke vinden.
Og da...
... viste en skikkelse seg...
... oppe i himmelen.
Skikkelsen av...
...en mann.
Alt beveget seg så fort.
Vinden, skyene...
Jeg kunne ikke røre meg, og ikke puste!
Jeg var så redd.
Han var...
...så...
...nærværende.
Da forsto jeg at jeg var utvalgt av Gud, men hva skulle jeg gjøre?
Hva var min oppgave? Jeg var bare en fattig jente.
Jeg kunne verken krige eller ri!
Så jeg bestemte meg for å vente og ikke fortelle det til noen.
Det var klokt.
Jeg ventet ikke lenge.
Jeg gikk til messe, slik jeg gjør hver dag...
...og følte den samme rare vinden.
Alt ble forklart.
Gud hadde gitt meg et budskap. Et budskap som skulle føres videre.
Hva var budskapet?
Han sa...at jeg måtte redde Frankrike fra fienden...
...og gjenforene henne med Gud.
Og Han sa til meg at jeg, Jeanne...
...skal føre Dem til alteret i Reims -
- der De skal krones -
- til konge...
...av Frankrike.
- Er du..? - Jeg har det bra.
Jeanne, dette er Jean d'Aulon, min lojale venn og beste bueskytter.
Ta deg av henne. Gi henne et passende rom i slottet...
...og vokt henne med livet.
Vi skal marsjere mot Orléans.
Orléans har holdt ut i et halvt år, så noen dager gjør ingen forskjell.
Sett bagasjen her.
Tilgi meg for at jeg lot som om jeg var...du vet.
Kan jeg få litt vann?
Ja, selvsagt.
- Noe mer? - Jeg vil snakke med en prest.
Jeg har ikke skriftet i dag.
Raymond, en prest.
- Noe mer? - Jeg trenger en krigshest...
...sverd, rustning og en kunstner som kan lage et banner til meg.
- Nå? - Jo før, jo heller.
Det kan ta litt tid, men jeg skal se hva jeg kan gjøre.
- Jeg trenger en skrivekyndig. - Jeg kan hjelpe deg.
Jeg studerte i Paris før invasjonen.
Jeg trodde du var bueskytter.
Jeg kan lese og skrive også. Hvem vil du skrive til?
Kongen av England.
Jeg vil gi ham sjansen til å trekke seg tilbake.
Før jeg kommer til Orléans.
Vi har innledet forhandlinger med burgunderne.
- Får vi dem over på vår side... - Først må vi styrke stillingen vår.
Tar engelskmennene Orléans, faller resten av landet.
Det ville være tåpelig å la jenta lede hæren vår i kongens navn -
- uten å kjenne motivet hennes.
Vi må forsikre oss om at hun ikke er djevelens redskap.
Hvordan kan man være helt sikker på noe som helst?
Iblant er intuisjonen vår beste rådgiver.
Vi må lytte til kirken før vi følger intuisjonen.
Vent.
Hun hevder at hun er jomfru. Det er noe vi kan undersøke -
- og forsikre oss om.
Vi undersøker det.
- Tenk om hun ikke er det. - I så fall -
- dreper jeg henne selv.
Det er ingen spor etter penetrering eller skader. Hun er urørt.
Hvordan var skikkelsen i åpenbaringen kledd?
Det husker jeg ikke.
Ga han deg noe?
En ring, en rosenkrans eller noe annet som bekrefter fortellingen?
- Han ga meg gode råd. - Har du noen militær erfaring?
Har du erfaring med å håndtere et sverd?
Jeg kan håndtere en kjepp.
- Vet du hva en feltslange er? - Nei.
Det er artilleri. Hvordan kan du redde Orléans uten å vite det?
Veien til Orléans er lang.
Jeg kan lære det på veien dit.
Vi vil tro deg. Men hadde Gud ønsket at vi skulle tro deg...
...ville Han gitt oss et tegn.
Kan du gjøre noe?
Eller vise oss noe?
Et tegn som beviser at du er Guds sendebud.
Jeg kom ikke hit for å gjøre kunster.
Dere er mye flinkere enn jeg.
Jeg vet ikke forskjellen på A og B.
Men dette vet jeg:
Mens Frankrikes folk forblør...
...sitter dere her i fine klær og prøver å lure meg.
Men dere lurer bare dere selv.
Dere sier at dere er Guds menn, men ser ikke at Han har fulgt meg -
- gjennom fiendeland for å tilby dere Hans hjelp.
Er ikke det bevis nok?
Trenger dere flere tegn?
Gi meg en hær.
Før meg til Orléans.
Der skal dere få se tegnet.
Dunois! Nå kommer det en stor.
Rett imot oss.
- Hvilken side? - Vindussiden.
- Dunois! - Hva er det?
Jeg har gode nyheter. Han sender henne. Vi er reddet.
- Det er vidunderlig. - Hvem har gjort hva?
Kronprinsen sender mat og en hær anført av jomfruen av Lorraine!
- Er det ikke vidunderlig? - Jo, det er et mirakel.
Tenk at de sender en kvinne.
Jeg lurer på hvilken farge kjolen hennes har.
Blå.
Og et blått hårband å binde Talbot med.
Er det noen som vet om hun kan ri?
Det kan hun.
- Er dere lord Dunois' menn? - Ja.
- Hvor er engelskmennene? - Overalt. Og maten?
Jeg har en beskjed til den engelske hærføreren.
- Han heter Talbot. - Han er rett over elven.
Hvem bestemte at jeg skulle komme til denne siden?
Hyggelig å se det jævla trynet ditt igjen.
- La Hire, ikke bann! - Dette er kongens halvbror.
Den viljesterke lord Dunois.
Kan du vise meg veien til den andre siden av elven?
Vent...
Vent!
Bare ri hvis du vil, men jeg blir ikke med.
Jeg må tenke på folket mitt. Og folket mitt sulter!
Jeg tar maten med til byen. Vennligst bli med til Orléans.
Det er en ære å ønske deg velkommen.
Dette skal de fordømte engelskmennene få betale for.
Ja, det skal de. Du også, hvis du ikke slutter å banne.
Det er en glede å ønske dere velkommen hit.
La Hire og Gilles, jeg skal vise dere noe.
Her har vi Tourelles. Her er elven...
Jeanne, ro deg ned.
De har hørt om deg i mange uker.
Det er ingenting å høre, for jeg har ikke gjort noe.
Og hvorfor ikke? Fordi ingen av dere hører på meg!
Slutt deg til oss. Vi ville diskutere strategien.
- Tilgi meg. - Talbot har spredd styrkene sine.
En del av dem er plassert i dette fortet.
- Hva er dette? - Tourelles.
Engelskmennene ville angripe derfra, men vi ødela broen.
Det roer dem ned en stund.
Jeg tror at angrepet kommer fra Saint Loup.
Og hva tenker Jeanne?
Jeg tenker ikke. Jeg overlater det til Gud.
Jeg er bare en budbringer.
Nå? Hvordan lyder budskapet?
Vi gir engelskmennene en siste sjanse til å trekke seg.
- Og hvis de nekter? - Hvis de gjør det...
...da krysser vi elven -
- og går til angrep her...
...ved Tourelles.
Tourelles er nesten uinntakelig.
Hva vil hindre Talbot i å angripe fra nord?
- Gud. - Gud! Selvfølgelig.
Ham hadde vi glemt!
Jeg syns veldig synd på dere.
Dere ler nå, men i morgen vil noen av dere dø.
Det er komplisert å angripe Tourelles slik.
Hva er komplisert? Dere må bare adlyde ordre.
Hva er enklere? Jeg er trommen Gud slår sitt budskap på.
Han slår så hardt at ørene mine sprenges!
Det er ikke så lett for oss plutselig å bli anført av...
Med all respekt... Av en...
Av en jente.
Er det slik det ligger an? For dere er jeg bare...en jente.
Sett deg i mitt sted. Hva ville du følt da?
Hadde jeg visst det jeg vet... Enorm takknemlighet.
Fy faen, for en jente!
Jeg advarte deg!
Jeg liker henne når hun flammer opp i raseri!
Hei, mine venner!
For en reise! Men vi kom fram.
Nå skal vi ha det gøy.
Jeg må se ut som en mann!
Jeanne!
- Hold opp! - Hvordan våger du å trosse Gud?
- Han sa ikke at du må klippe deg! - Det vet ikke du!
Kan du ikke i det minste la noen gjøre det ordentlig?
Raymond, hent saksen.
Louis, hent speilet.
Ikke vær så sint. Ro deg ned.
Jeg er rolig! Det er Gud som er sint.
- Jeg må sende et brev...nå. - Greit.
Til kong Henrik og hertugen av Bedford som kaller deg regent.
Adlyd vår Herre, og avbryt din beleiring.
Gi tilbake byene du har tatt, og dra tilbake til øyen din.
Deg, lord Talbot, ber jeg så ydmykt jeg kan -
- om å redde soldatene dine. Led dem ikke inn i døden.
Kapituler for meg, jomfru Jeanne, Guds sendebud.
Bud!
Tar du ikke advarselen til følge, skal vi rope et stridsrop -
- som ikke har runget over Frankrike på 1000 år.
Deres nåde, et brev.
Dette er mitt siste brev. Er du her klokken tolv -
- skal jeg knuse deg. Vennligst svar meg snarest.
Dra til helvete!
- Hva sa de? - At de skulle tenke på det.
- Fint. - Men jeg tror ikke at de drar.
Jeg gleder meg til i morgen.
Fransk blod flyter.
Våkne!
Skynd dere!
De har begynt uten meg!
Slaget skal utkjempes, og krigen vinnes.
Til retrett!
Banneret mitt!
Åpne porten!
Hva har hendt? Hvem beordret et angrep?
Gud vet. Det var ikke vellykket.
- Hvor er prestene? - De ville sinket oss.
Dunois, var det du som ga ordre om angrep?
- Svar! - Kan vi diskutere det siden?
Vent! Du blir drept.
Følg meg! Følg meg, så blir seieren vår!
Steng! Heis vindebroen!
Mot vindebroen!
- Hva gjør hun? - Mot vindebroen!
- Den er stengt! - Det varer ikke lenge!
Den er min!
En stor seier, Jeanne. Din seier.
Vi forfølger engelskmennene, med mindre du ønsker noe annet.
Først samler vi troppene våre, og så drar vi til Orléans.
- Broen er revet. - Engelskmennene reparerer den.
- Hvordan vet du det? - Jeg har min egen rådgiver.
Skynd dere!
Vær forsiktig med henne.
- Det er Tourelles. - Fantastisk.
- Den franske horen er her. - Jeg sier ifra til Glasdale.
Sett hestene der borte!
Kan du velsigne dem? Velsigne dem alle sammen!
- Vi får planlegge bedre nå. - Det er en god idé.
Vi har fått besøk.
Glasdale!
Hører du meg?
Du som kaller meg hore...
...jeg har medynk med din sjel og dine soldaters sjeler.
Overgi deg! Overgi deg til himmelkongen!
- Dra tilbake til øyen din! - Du kan dra til svinestien din!
Bemann murene.
I morges...
...ga Gud oss en stor seier.
Men det var ingenting sammenlignet med det vi får nå.
Jeg vet at dere er trøtte og sultne.
Men jeg sverger på at selv om engelskmennene hang i skyene...
...ville vi dratt dem ned før mørket falt.
Nå kan alle som elsker meg...
...følge meg!
Følg meg!
Hva var det du sa?
- Jeg går til høyre! - Venstre!
Sørg for å få med dere det satans herket!
Få fart på den!
Sett opp farten nå!
Du er vakker! Nå skal vi se om du er sterk.
- Gjør noe! - Hva da?
For høyt. Lad om!
Forsvinn herfra! Du kommer til å bli drept.
Hent feltslangen!
Slipp meg!
Du blir drept!
Jeanne!
Du drepte kvinnen min!
Dra til helvete.
Hent feltlegen!
Hent feltlegen.
- Vi må dra ut pilen. - Da kan hun forblø.
- Vi må kunne gjøre noe. - Ja, du kan be.
God idé.
Jeg skal aldri mer banne hvis du redder livet hennes.
Men lar du henne dø, er du den største...
- Ikke bann. - Han hørte bønnen min!
- Hvorfor slåss dere ikke? - Du er såret.
- Det er ingenting. - Det er en pil.
Den sitter dypt.
- Ligg stille til legen kommer. - Ta heller denne amuletten.
- Den reddet livet mitt i Agincourt. - Da dør jeg heller.
Du kommer til å dø hvis vi ikke snart får ut pilen.
Nå er vi iallfall kvitt den!
Nå fortsetter vi kampen!
Hun er gal!
- Ta det med ro. Du må hvile. - Jeg skal hvile.
Men du må love meg -
- at dere vender tilbake til kampen.
Det lover jeg.
Jeanne!
Skynd dere!
Gjør noe!
Hun sover.
Kom igjen! Hvorfor flykter dere?
Jeanne lever. Vi må gå til angrep igjen.
- Blås til retrett. - Jeg lovet...
Jeg har ikke lovet noe. Vi avbryter for i dag.
- Det var hennes ordre. - Jeg er lei av ordrene hennes!
Hun sverget på å seire før kvelden.
Men i stedet er hun dum nok til å bli truffet.
Se hva slags situasjon vi er i. Det er hennes feil, ikke min!
Vi ville greid oss bedre uten henne!
Gjør som jeg sier, og blås til retrett!
Hvor skal dere? Kom tilbake!
- Hva skriver du? - Et brev til engelskmennene.
- Hva sier mennene? - At hun er en gave fra Gud.
Jeg kunne fulgt henne til helvete om nødvendig.
- Gjør du det hvis hun ber deg? - Ja da. Jeg har vært der før.
Det er en ting jeg ikke forstår. Hvorfor lot Gud henne bli såret?
Spørsmålet er om hun ble sendt av Gud.
- Hvem vet? - Gud vet.
- En kvinne med sverd. - Catherine!
Du har såret meg.
Franskmenn!
Hva har hendt med engelen deres?
Franskmenn!
Jeg kan fortelle dere det!
Vi sendte ludderet tilbake til helvete...
...så hun kan knulle med Djevelen!
Hva skal dere gjøre nå, franskmenn?
Kan dere ikke komme og slåss?
Våkne nå!
Eller er dere opptatt av å be -
- for at den jævla heksen skal gjenoppstå?
Hører dere meg?
Jeg hører deg!
Jeg lever!
Måtte Gud tilgi din blasfemi.
For det vil jeg aldri gjøre.
Det vil jeg aldri gjøre!
Jeanne, hva gjør du? Du må hvile.
Vi må vekke soldatene.
Mine tapre soldater, våkne!
Til våpen!
Våkne! Vi må avslutte kampen.
Mine tapre soldater, slaget har begynt!
Våkne! Til våpen!
Våkne! Tiden er inne!
Våkne!
Slaget har begynt!
Til våpen!
Soldater, vi må reise dette tårnet nå!
Hjelp meg, soldater!
- Hva skjer? - Vi skal gjenerobre Tourelles.
Vær klare!
Vekk Glasdale!
- Jeanne, hva gjør du? - Jeg gir Glasdale et budskap.
Med den? Den er vendt feil vei.
Jeg vet hva jeg gjør. Hjelp til, eller legg deg igjen.
Jeg skal også sende en beskjed til Glasdale.
- Deres nåde... - Hva er det?
Den franske heksen har gjenoppstått.
Få opp farten!
- Bør vi ikke tenke over det? - Det er bedre å handle raskt.
Til våpen!
God morgen!
Denne.
Hva fanken gjør hun?
Hvordan kan vi planlegge noe når hun ikke rådfører seg med oss?
- Spurte vi henne i går? - Du var med på det!
Det teller ikke. Jeg er alltid klar til å angripe.
Hun vet ikke engang hvordan hun skal bruke den.
Fanken! Steng portene!
Glasdale!
Send ut pilene!
Vent aldri på mirakler. Bli der.
Franske hore, kom og ta meg! Kom hit!
Hva venter du på?
Alençon!
Hent bueskytterne dine, og brenn porten!
Dytt!
Åpne gluggene!
Vann!
Ild!
Herregud!
Drep henne.
Helvete! Lad om!
Flere bueskyttere!
Perfekt!
- Flere bueskyttere! - Hjelp!
La Hire!
Hent mennene, så bruker vi den som murbrekker.
- Hva sa du? - Ingenting.
Hjelp meg med disse soldatene.
Som du befaler.
- Hva gjør dere? - Vi skal åpne porten.
Av veien, for helvete!
Fyll kjelen!
Jævla franskmenn!
Lad om!
Fyll den satans kjelen! Hva venter dere på?
Flere folk!
Hell ned oljen!
Hva gjør du, Jeanne?
Jeg leker.
Hva gjør du mot meg, Jeanne?
Hører du meg? Er du uskadd?
Hører du meg? Ro deg ned.
Det er over. Vi vant.
Vant vi?
Fordømte hore!
Jeanne!
Min venn, min soldat! Kom i min favn.
Vant vi?
Nei, et så enkelt ord er ikke dekkende.
Dette er en stor seier!
Det er en fantastisk ære!
Hva er det?
Er dette ære?
Alt blodet...
Det er ikke mulig.
- Det er ikke mulig. - Du virker skuffet.
- Var det ikke dette du ønsket? - Nei! Ikke slik!
Du har bedt om dette lenge.
Nå har du fått det.
- Hva gjør du? - Jeg skal bare ta tennene hans.
Man kan ikke drepe noen for tennenes skyld.
Hvorfor ikke? Han har fine tenner.
Fordi du ikke kan det!
- Hva med alt dette? - Det er noe annet.
Jeg mener, vi kjempet for en god sak!
Ikke jeg. Jeg har rett til å ta tennene hans hvis jeg vil.
Nei, det kan du ikke. Hold opp!
Ta denne. Nå er han min.
Hør her. Kom deg vekk!
Bravo! Skal vi slippe løs alle fangene?
Jeg vet ikke!
Kanskje.
Vi må skrifte.
Vi må skrifte, alle sammen.
Jeg vet at dette ikke er vanlig, men...
Alt kommer til å ordne seg. Han lar oss skrifte.
Knel.
Dårlige nyheter.
Engelskmennene samler seg på den andre siden av elven.
Vi må telle over styrkene og gjøre oss klare.
Da går vi.
Jeg rir fram.
Alene!
Jeg har et budskap til kong Henrik. Det er et budskap fra Gud.
Dra hjem!
Gå nå, i fred!
Gjør dere ikke det, vil dere begraves på slagmarken.
Jeg har sett nok blod!
Men vil dere se mer...
...kan jeg ikke hindre dere!
Jeg kan bare advare dere mot at det blir deres blod.
Ikke vårt!
Jeg venter på svaret deres.
Vent aldri på mirakler. Forbered angrep.
Herre, jeg ber Dem...
Det var et jævla mirakel!
Hun red fram alene og fikk engelskmennene til å snu.
Og nå er Orléans befridd.
Vi tapte Orléans.
Jeg vil ha jenta.
Jenta skal brennes på bålet.
Tilkall syersken. Den er for trang.
- Har du ikke noe mer majestetisk? - Engelskmennene stjal den ekte.
- Rustningen er fin når den er ren. - Vasket du det inni også?
Jeg ba om en storslagen kroning. Dette blir en fiasko!
- Vi har bare hatt tre dager på oss. - Vi bør kanskje utsette det.
Nei, engelskmennene kan vende tilbake.
Da skal de få se Frankrikes rette konge.
Kroningen burde vært i Paris. Notre Dame er dobbelt så stor.
Det er helligheten som teller, ikke størrelsen.
Alle franske konger må dra til Reims og salves med Chlodvigs olje.
Deres nåde, det kan ikke bli noen salvelse!
- Den hellige oljen er borte. - Umulig.
Det er en mirakelolje. Vi kan ikke gå tom for den.
- Problemer? - Jeg forstår ikke dette.
Den var full sist jeg så den! Det var ved kroningen av Charles VI.
- Det er tross alt 30 år siden. - De forstår ikke.
Det var ingen vanlig olje. Det var en mirakelolje.
Den ble ført hit av en hvit due fra himmelen til Chlodvigs kroning.
- Hva gjør De? - Utfører et mirakel.
Med denne oljen, velsignet av den allmektige Faderen...
...salver vi deg som eneveldig konge over kongeriket Frankrike -
- og pålegger deg å forsvare troen på vår hellige kirke -
- så lenge du lever.
Lenge leve kongen!
- Jeanne, er alt i orden? - Ja visst.
- Hvorfor stirrer du på meg? - Du har en pil i beinet.
Ja, det stemmer.
Det hindrer vel ikke deg i å klatre?
Opp med farten!
Raymond!
Dra ut pilen.
PARIS' BYMUR
Se opp!
- Vær forsiktig! - Mennene er utslitt.
- Det er fienden også. - Vi er ikke mange nok.
- Kall fram forsterkningene. - Fra hvor da?
Bak oss. Dunois med 10000 mann.
- Se bak deg. - Man skal bare se framover.
Kan du telle?
Selvsagt kan jeg det. Kall dem hit!
Jeanne, det er ikke 10000 mann!
Det er 100 svært lojale og meget slitne soldater!
Hvor er Dunois? Og hvor er troppene kongen lovet meg?
Han sendte ingen. Forstår du ingenting?
Han vil ikke krige mer. Han er fornøyd med å ha fått kronen!
- Men stemmene lovet meg... - Til helvete med stemmene!
Det er på tide at du ser sannheten!
Vi har ingenting her å gjøre! Ingen av oss.
Ikke engang du.
- Tror dere ikke på meg lenger? - Selvsagt tror vi på deg.
Jeg jager gjerne hver eneste engelskmann ut i havet.
Men det er ikke vi som bestemmer. Det gjør kongen.
Du burde dra hjem, Jeanne.
Vi har ikke råd til en så stor hær som hun krever. Hun er gal.
Orléans var et mirakel. Men nå må vi planlegge Frankrikes framtid.
Paris var en katastrofe. Der var ikke Gud med henne.
Hva skal vi gjøre?
Hvorfor forrådte du meg? Jeg trengte noen hundre mann.
Hvorfor tok du tilbake hæren du ga meg?
- Jeg vil ikke si det slik. - Hvordan vil du si det?
Vi er selvsagt svært takknemlige for din tidligere innsats.
Men din oppgave er avsluttet. Tiden er inne for forhandlinger.
- Fred nås bare med lansens hjelp. - Hvorfor er du så blodtørstig?
- Nyter du det? - Nei.
Diplomati er mer sivilisert, tryggere og mye billigere.
Her har jeg brev fra beleirede byer der folk sulter -
- og ber til Gud om hjelp.
Jeg er her for å besvare bønnene deres. Vil du hindre meg?
Frankrike tilhører ikke deg, Charles. Hun tilhører Gud.
Kunne hun bare dra hjem...
- Hva skal jeg gjøre nå? - Hva sier stemmene dine?
De har ikke sagt noe siden kroningen.
Ingen tegn. Ingenting.
Stillheten kan være et tegn. Det er kanskje på tide å dra hjem.
Nei, tiden er ikke inne ennå. Oppdraget er ikke fullført.
- Jeg har mye igjen å gjøre. - Hvordan vet du egentlig -
- at stemmene ikke bare er deg selv?
De er meg. Det er slik Gud taler til meg.
Du ville også hørt dem, hvis du lyttet inngående nok.
Du får det til å virke så enkelt.
- Ikke engang du tror på meg mer. - Jeanne...
Jeg tror deg mer enn noen annen! Jeg skulle ønske at jeg kunne...
- ...hjelpe deg. - Det er noe du kan gjøre.
- Hva da? - Be kongen om å gi meg en hær.
Vi må stanse henne! Samler hun en hær og angriper burgunderne...
...blir flere måneder av forhandlinger bortkastet.
- Jeanne har gjort så mye for oss. - Jeg er hennes største beundrer.
Men vi kan ikke tillate henne å reise ut i en personlig krig.
For rikets skyld må du hindre henne i å dra til Compiègne.
Kan ikke du det, hjelper burgunderne deg gjerne.
- Hvis de tar henne til fange... - ...kan ingen stille oss til ansvar.
Men det kan virke som om vi har forrådt henne.
- Aldri! - Nei da!
Ikke vær bekymret for det, Charles.
Er Gud fortsatt med henne, kommer hun til å seire.
- Hæren hennes er underlegen. - Da får troen være desto større.
- Åpne porten umiddelbart! - Byens sikkerhet står på spill.
Ta banneret!
Herre...
Ditt bilde av døden er svært romantisk.
Fantasien din er livlig, men kanskje ikke livlig nok.
Døden er mye...enklere.
Etter noen måneder blir den mer interessant.
Og etter et år blir den endelig...
...romantisk.
- Hvem er du? - Liker du ikke ansiktet mitt?
Du foretrekker kanskje dette.
For ung, kanskje? Hva sier du til dette?
Er det bedre? Men det er ufullstendig.
Bort fra meg, Satan.
Hvordan kan du tro at du vet forskjellen mellom godt og ondt?
Er du Gud?
Jeg er bare en budbringer. Han trenger meg.
Hvordan kan du tro at Gud, skaperen av himmel og jord...
...skulle trenge din hjelp?
- Jeg vet ikke. - Får Han ikke fram sitt budskap?
- Hva vil du meg? - Ingenting. Jeg skal befri deg.
- Smil, du har besøk. - Hertugen av Burgund!
Så dette er den berømte Jeanne.
Orléans' redder og engelskmennenes skrekk.
- Kongen min betaler løsepenger. - Kongen din? Ja, selvfølgelig.
Skal han betale med kyr og høns?
Jeg foretrekker gull, og det har engelskmennene.
Jeg lurer på hva de betaler for heksen fra Orléans.
Engelskmennene tåler ikke å bli slått av en bondejente.
- Det må ha vært Djevelens verk. - Gud beseiret dem.
Hvorfor lot Gud deg bli tatt til fange?
Jeg tror ikke på Gud og ikke på Djevelen heller.
Det er derfor jeg aldri blir skuffet.
Selg henne.
Jeannes løsepenger. Innsamlet av soldatene og folket i Orléans.
Så sjenerøst. Hvor mye?
- 10000 gullmynter. - Det var mye.
Jeg gir deg ansvaret for disse svært følsomme forhandlingene.
Gjør deg klar. Du skal føres herfra.
- Hvem er du? - Pierre Cauchon, Beauvais' biskop.
Det er min plikt å gjennomføre rettergangen.
Rettergang? Hvilken rettergang?
Din rettergang. Du er anklaget for kjetteri.
Men min konge... Har han ikke betalt løsepengene?
Engelskmennene er visst mer interessert enn franskmennene.
De har betalt løsepenger. I morgen føres du til slottet i Rouen.
Henrik VI, konge av England og Frankrike...
...overlater til oss å dømme denne piken som er anklaget for kjetteri.
Ta evangeliet i din hånd og sverg på å fortelle sannheten.
Dere stiller kanskje spørsmål jeg ikke vil svare på.
Du skal svare sant på alle spørsmål.
Jeg sier bare sannheten om verdslige ting.
Åpenbaringene har jeg bare fortalt om til kongen min.
Charles VII, Frankrikes eneste konge.
Du må avlegge eden. Ikke engang en konge nekter å svare for sin tro.
Jeg kan fortelle det jeg har lov til å fortelle.
Men resten sier jeg ikke engang om dere vil halshogge meg.
Begynn med å si navnet ditt. Jeg antar at du får si det.
Jeg heter Jeanne.
Kan jeg få tilbake korset jeg hadde i et kjede?
Vis litt samarbeidsvilje først. Hvor ble du født?
I landsbyen Domrémy.
- Hvor gammel er du? - Omtrent 19.
- Er du døpt? - Ja.
Si Fadervår.
Ikke med mindre jeg får skrifte.
Jeanne, hør på meg. Vi er alle kristne menn.
Vi skal gjøre alt vi kan for å frelse din kropp og sjel.
Kirken er alltid åpen for de som angrer.
Men først må du underkaste deg vår myndighet.
Lytt til denne formaningen, for nekter du å ta imot vår hjelp...
...blir vi nødt til å overlate deg til den verdslige makten.
Jeg tror du vet hvilken straff som venter deg da.
Kan du være så snill å si Fadervår?
Bare hvis dere lar meg skrifte.
Det gagner deg ikke at du nekter å underkaste deg oss.
Dere som hevder at dere er mine dommere...
...vær forsiktige! Dere skal også dømmes.
Før henne bort!
Tøm salen!
Heretter bør vi ikke gi allmennheten adgang.
La engelskmennene brenne henne.
Det er vår plikt å bekjempe kjetteri uansett hvor den viser seg.
Pater Vicente, du er den mest høyverdige. Hva mener du?
Dette er en skinnrettssak, og jeg vil ikke ta del i den.
Jeg kan være hennes dommer, men ikke hennes bøddel.
Det er det jeg prøver å oppnå.
Dommen faller ved slutten av en rettssak, ikke i begynnelsen.
Jeg drar tilbake til Rom og avlegger rapport til paven.
Dette er latterlig! Nå blir jeg stilt til rette.
- Grip ham. - Hva gjør De?
- Dette er en kirkelig domstol. - Det er engelsk jord.
Jeg kan gjøre hva som helst. Er det oppfattet?
Fader vår, du som er i himmelen! La ditt navn holdes hellig.
Gi oss i dag vårt daglige brød. Forlat oss vår skyld -
- som vi òg forlater...
Tilgi oss. Tilgi dem.
Hvorfor ropte du der ute?
Hva gjør du her? Du kan ikke være her!
Hvorfor ikke? Venter du på noen andre?
- Hvem da? - Åpenbaringene mine.
Åpenbaringene dine? Skal de komme til deg her inne?
Det er det jeg ber om.
Det skulle jeg gjerne sett. Kan jeg sitte her og vente?
Nei, det går ikke! Da kommer de ikke.
- Hvorfor ikke? - Jeg må være alene.
De viser seg ikke uansett.
- Hva mener du? - Hvorfor skulle de det?
Jeg har alltid vært trofast mot Gud og gjort det Han har bedt meg om.
Har Gud bedt deg om å gjøre noe?
Ja, mange ting.
Mener du at Gud sa: "Jeg trenger din hjelp, Jeanne."
Nei, men Han ga meg tegn.
Hva slags tegn?
Vinden.
- Vinden? - Og skyene. Ringingen!
- Ringende skyer? - Dansen... Dansen!
Dansen...
Dansen.
Sverdet... Sverdet på engen. Det var et tegn.
Nei. Det var et sverd på en eng.
Nei, det var et tegn!
Nei, det var et sverd på en eng.
Det kan ikke ha kommet dit av seg selv.
Det går ikke. Et sverd kan ikke flytte seg.
Det er sant. Men det kan være mange grunner til at det lå der.
Det er én forklaring. Hva sier du til denne?
Det er flere muligheter.
Eller raskere.
Ingenting av dette er uforklarlig.
Av et uendelig antall muligheter valgte du denne.
Du så ikke virkeligheten, Jeanne.
Du så det du ville se.
Denne stemmen som åpenbarer seg for deg...
Er det en engel, en helgen eller Gud selv?
Jeg vil ikke fortelle mer om det.
Jeg er redd for å gjøre Ham forarget.
Ville Gud bli forarget fordi du sier sannheten?
Har Gud forbudt deg å si sannheten?
Åpenbaringene var tilegnet Frankrikes konge og ikke deg.
Hadde kongen en engel over hodet da du så ham første gang?
- I så fall så jeg den ikke. - Hvorfor trodde kongen deg?
Det får dere spørre ham om.
Middag.
Da du ble tatt til fange, hadde du en hest da?
- Hvem ga deg den? - Kongen.
Hvor mange hester ga han deg?
Fem gangere og noen kjørehester.
Som til en lord. For en ære.
- Ga han deg mer enn hestene? - Nei.
Fikk du ikke noen silkekjoler?
Jo, jeg fikk noen kjoler.
Men jeg fikk aldri tid til å bruke dem.
Men du var likevel ganske rik til å være bondejente, ikke sant?
Du er ganske rik til å være en Guds tjener, ikke sant?
- Du ledet et angrep mot Paris. - Jeg prøvde.
Ba du pariserne om å kapitulere i Guds navn?
Nei. Jeg sa: " Kapituler i den franske kongens navn" .
Slik var det ikke ifølge vitneforklaringene. Les selv!
- Jeg kan ikke lese. - Det glemte jeg!
Ville Gud gitt en analfabet et så viktig oppdrag?
Gjorde Gud rett som valgte en ulært jente til å redde landet?
Det får Gud svare på.
- Faen også! - Ro Dem ned!
Jeg blir jo utledd!
Denne jenta er spesiell, men vi gjør framskritt.
Så lenge hun lever, nekter soldatene å slåss.
- De vil ha Gud på sin side. - Vi kan ikke brenne henne.
- De må erklære henne skyldig. - Først må hun tilstå.
Hva venter De på? Sett i gang og torturer henne!
Da tilstår hun aldri.
De må også være klar over -
- at flere av mine kollegaer er redde.
Er de redde for jenta?
De vil ikke begå et feilgrep.
Tenk om hun har rett. Tenk om hun er sendt av Gud.
- Hvis side står De på? - På kirkens side.
- Har du et sverd? - Opptil flere.
- Bar du ikke et banner også? - Jo.
- Hva foretrekker du å bære? - Banneret var mye viktigere.
Hvorfor det? Hadde det en spesiell kraft?
Sverdet er et våpen.
- Og..? - Og derfor -
- foretrekker jeg banneret.
Jeg vil ikke drepe noen.
Ville du ha drept flere hvis du ikke bar banneret?
Nei, selvsagt ikke. Jeg har aldri drept noen.
Men fristelsen til å drepe -
- ville kanskje ha blitt for sterk.
Nei, jeg ba engelskmennene om ikke å tvinge oss til å slåss.
Flere vitner sier at du ikke alltid bar banneret.
Det er mulig.
Så iblant bar du bare sverdet?
Ja. Jeg vet ikke.
- Brukte du sverdet? - Ja, jeg brukte det...
- Du hevet det og svingte det! - Jeg husker det ikke.
Du sto altså på slagmarken og svingte med sverdet.
Du hogg mot fienden og sloss for livet!
Vil du få oss til å tro at midt i denne oppstandelsen...
...drepte du ikke et eneste menneske?
Jeg drepte ikke noen.
- Hvordan kan du lyve slik? - Jeg lyver ikke. Jeg husker ikke.
- Jeg kan gjenoppfriske minnet. - Jeg drepte ham ikke.
La meg være i fred!
Slutt! Det var så forvirrende. Jeg forsvarte meg så godt jeg kunne.
Jeg ble angrepet fra alle hold.
Det er mulig at jeg sloss.
- Men det var i selvforsvar. - Begynner du å huske?
Forklar meg hvorfor Gud lar det bli krig.
Du sa at Han er vår skaper.
Han kunne lett ha forhindret volden og lidelsen.
- Har Han forårsaket lidelsen? - Han kunne ha forhindret den.
Nøt Han å se oss drepe hverandre i Hans navn?
- I Hans navn? - Ja.
Vi kjempet og drepte i Herrens navn!
Alle som elsker meg, følg meg!
"Alle som elsker meg, følg meg!" Du sa vel ingenting om Gud?
Kom igjen, Jeanne. Vær ærlig.
Du sloss for din egen skyld.
Nei! Jeg forsvarte meg så godt jeg kunne.
Alle har rett til å forsvare seg. Ja, det har de!
- Skulle jeg latt dem drepe meg? - Nei, du kjempet bra.
De fleste av de du drepte, fortjente nok å dø, ikke sant?
- Dreping fører ikke til fred. - Enig!
Fred oppnås bare med lansen.
Hvorfor ombestemmer du deg?
Hvorfor gjør du dette mot meg?
- Nyter du å plage meg? - Nytelse.
Det er vanskelig å definere det. Når blir lidelsen til nytelse?
Når begynte du å nyte å bruke sverdet?
Jeg nøt aldri å skade noen.
Er det sant?
Befri meg!
Du kommer til å bli fri, Jeanne.
Jeanne, min trosfrende.
For å forsikre oss om at vi avsier en lovlig dom -
- sendte vi protokollen fra rettssaken til Paris' universitet.
Etter nøye overveielse -
- har de skriftlærde fastslått at du har begått alvorlige synder.
Jeg ber deg lytte oppmerksomt til deres rapport.
" Du sier at du på Guds ordre lenge har brukt mannsklær...
...og at du har vært kortklipt for å se ut som de andre soldatene."
Ikke forlat meg. Vær så snill.
Hvor er du? Jeg ber deg.
Er det slik du vil ha det?
Vil du at jeg skal brennes på bålet -
- uten at jeg har fått skrifte?
Og endelig, artikkel 12.
" Du har sagt at du ikke underkaster deg kirkens, men Guds dom."
De skriftlærde sier at du ikke forstår kirkens oppgave...
...at du er villfaren i din tro og hengir deg til overtro...
...at du er en demontilbeder, en avgudsdyrker og en kjetter.
Jeanne, enda en gang oppfordrer og ber vi deg om -
- å ta avstand fra vranglæren din -
- ved å undertegne denne avsvergingen. Vi ber deg.
Vil kirken at jeg skal si -
- at åpenbaringene mine er onde...
...tror jeg ikke på kirken.
Fullfør plikten din!
Vent!
Jeanne, jeg ber deg om å undertegne.
- Jeg prøver jo å redde deg! - Jeg vil skrifte.
Skriv under, så kan jeg ta imot skriftemålet ditt.
Får jeg... Får jeg gå i kirken?
Så ofte du vil!
For Guds kjærlighets skyld, skriv under.
Skriv under, så slipper du lenkene.
Og du slipper bålet, Jeanne.
Forstår du hva du undertegnet?
Du fornektet Guds eksistens.
- Det var ikke meningen. - For deg er Han en løgn.
En illusjon.
Nei! Han sa at jeg skulle få skrifte.
Til slutt var det du som sviktet Ham.
Kan jeg få tilbake brevet?
Du har ingenting å angre på.
Gi meg det!
Før henne bort!
Få henne til å tie stille!
Hun har tatt tilbake alt, og vi godtar hennes anger.
For vår kirke er alltid åpen for de angrende.
Nå er hun deres martyr, ikke vår.
Det holder!
Hvis du vil kle på deg, så prøv disse.
Ærverdige biskop!
Cauchon, kom og se det med egne øyne.
Bare se.
Kledd i mannsklær igjen.
Angeren hennes varte ikke lenge.
Biskopen av Senlis gikk forbi og ble vitne til hennes tilbakefall.
På hvilket mirakuløst vis kom klærne hit?
Det var ikke noe mirakel. Det var ond trolldomskraft.
Jenta er en heks, og i morgen skal hun brennes på bålet.
Sett fram pålen på torget.
Jeanne, jeg forstår deg ikke.
- Hvorfor gjorde du det? - Og du... Hvorfor løy du?
- Du lovet å la meg skrifte. - Det var for å redde deg!
Det er ikke kroppen jeg vil redde, men sjelen!
Jeg ber bare om én ting:
Ta imot skriftemålet mitt.
Det kan jeg ikke. Jeg kan ikke la deg skrifte.
Jeg er lei for det.
Vil du skrifte?
Jeg lytter.
Jeg har begått synder.
Mange synder.
Jeg så mange tegn.
Mange tegn?
De som jeg ville se.
Og jeg sloss...
...på grunn av hevnbegjær -
- og fortvilelse.
Jeg var nøyaktig slik -
- som folk tror at de har rett til å være -
- når de slåss for en...
En god sak.
For en god sak?
Jeg var -
- hovmodig -
- og...
...sta.
- Egoistisk? - Egoistisk.
Ond?
Ja. Ond.
Er du klar nå?
Ja.
Bra.
Jeanne d'Arc ble brent den 30. mai 1431. Hun ble 19 år.
Hun ble slått til helgen av Vatikanet...
...500 år senere.